Sygeplejersken
Sygeplejerskerne klarer selv klinikken
I marts 2008 tog den sidste læge fysisk afsked med Dermatologisk Ambulatorium på Viborg Sygehus. Siden da har seks sygeplejersker, en udvidet brug af telemedicinske værktøjer og en løbende opgaveglidning været grundlag for arbejdet med patienterne.
Sygeplejersken 2009 nr. 23, s. 24-25
Af:
Mille Dreyer-Kramshøj, journalist
Sygeplejerske Hanne Faarup snakker med 82-årige Mette Bilgrav, mens hun får et bad for sin psoriasis. Foto: Søren Holm
Sygeplejerske Hanne Faarup har i over 12 år taget sig af patienter på Dermatologisk Afdeling på Viborg Sygehus. Hun har været der, både dengang klinikken var lægebesat, og nu hvor funktionerne primært varetages af sygeplejerskerne selv.
"Vi har altid været vant til at arbejde selvstændigt i afdelingen, for tidligere havde vi også lægeløse dage. Det fungerer rigtig godt, men nogle gange kan man godt mangle de faglige bidrag, lægerne kan komme med," fortæller Hanne Faarup, mens hun renser et sår i et transplantat efter en hudkræftoperation på dagens første patient. Senere samme dag skal hun til undervisning i børnesår og psoriasis på Århus Sygehus for første gang, og det er hun spændt på.
"Vi har sukket efter flere faglige input, så jeg håber, det bliver godt," siger hun.
I dag foregår sygeplejen primært mellem Hanne Faarup og hendes patienter, men der er stadigvæk mulighed for faglige konsultationer med de læger, der sidder godt 65 km væk på Århus Sygehus. Via en telemedicinsk journal med billedoverførsel kan Hanne Faarup give lægerne besked om en patients hudlidelser. Herefter kan de blive enige om det videre forløb.
En af dagens patienter er 82-årige Mette Bilgrav, der har lidt af psoriasis i over 40 år. Hun er kommet for at få et "rødt bad", der er et kvarters karbad med stoffet kaliumpermanganat, der bl.a. lindrer og desinficerer eksemen.
Hanne Faarup og afdelingssygeplejerske Lene Würtz hjælpes ad med at få Mette Bilgrav op i badet. Hun har de syv gange, hun er kommet til behandling, ikke lagt mærke til, hun kun har mødt sygeplejersker.
"Det har jeg slet ikke tænkt over. Jeg har ikke manglet en læge. Jeg er godt tilfreds med at komme her, og jeg får en god behandling," smiler hun fra badekarret.
Det er også langtfra alle patienter på afdelingen, som har brug for en langdistancevurdering fra en læge. Ud af ca. 140 behandlinger om ugen foregår kun et par stykker via telemedicin, og sygeplejerskerne har løbende fået mere ansvar på afdelingen.
"Det har været meget anderledes, men også spændende og udfordrende. Vi vurderer selv patienternes forløb med hensyn til f.eks. behandling og udskrivning, og vi har også overtaget de tilsynspatienter fra andre afdelinger, der før var lægernes. Samtidig har vi lært nye kompetencer som at tage biopsier," fortæller Hanne Faarup.
Hvad skal man særligt kunne i din funktion"
"Man skal elske at have med mennesker at gøre, der har en synlig kronisk hudlidelse, og have det godt med krads og kløe. Mange vil måske mene, det er ulækkert, men det mener vi bestemt ikke her. Vi har stor forståelse for den enkelte patient med de skæl og sår, de kommer med, både i forhold til de gener, det giver, men også i forhold til deres sociale liv."
"Jeg havde en 15-årig pige, der led af eksem. Hun var ny patient og havde det rigtig træls i sin hud. Det er ofte ikke nemt at skulle leve med en synlig sygdom, og vi havde en rigtig god snak om, hvordan man kan leve med en kronisk hudsygdom. Hun var meget spørgende og lyttende, og hun vil have gavn af at komme her. Det er en kanonoplevelse, at jeg har tid til at varetage den enkelte patients behov gennem sådanne samtaler."